Da jeg var fem, mistet mor meg i en park.
Jeg husker ikke stort,
men i ett øyeblikk satt jeg på karusellen,
og i neste...
var hun borte.
Jeg er her før du aner det.
Det er bra. Det er på tide.
Jeg vet det. Men jeg fikk deg nettopp tilbake,
og nå drar du igjen,
og jeg må bare bli her.
Du har rett.
Du må være her.
Bli her. Ikke rør deg.
Vent på meg.
Jeg husker ikke hvordan jeg fant henne.
Richard!
Jeg husker ikke hvordan jeg kom hjem.
Går det bra?
Jeg husker bare det som skjedde så.
Hun sa jeg ikke måtte bekymre meg.
Hun sa at alt ville gå bra.
Jeg er tilbake før du vet ordet av det.
Pussig hvordan hukommelsen fungerer,
det man ikke helt husker,
og det man aldri glemmer?
Karusellen slutter aldri å snurre.
Anrop fra: Derek
Greit, Zozo, gå litt fortere, for vi er sent ute.
Og hvem kan aldri være sent ute?
Kirurger.
Hva skjer om kirurger er sent ute?
Folk dør?
Akkurat, søster.
Hei, det er meg.
Jeg er på fergen.
Jeg ville bare si at...
- Du rekker aldri flyet. - Jeg skal klare det.
Nei da. Du rekker ikke flyet.
Hvem er det? Bailey? Jeg skal rekke flyet.
En enorm ulykke på femmeren. Alle feltene er stengt.
Trafikken er sinnssvak.
Hvorfor får Kepner det til å låte som noe bra?
Vi har en fyr fra ulykken på bordet.
Bailey og Kepner syr igjen hullene i magen hans.
Jeg fikser det som ikke kan fikses. Jeg er helt fantastisk.
Nei, jeg er helt fantastisk.
Du er gjest i mine tarmer.
Poenget er
at du kan bare snu, for du rekker ikke flyet.
Jeg skal rekke flyet.
Jeg har en hemmelig snarvei.
- Ingen snarvei. - Ingen snarvei.
- Som dere vet om. - Kom igjen.
Jeg skal gjøre en spondylolistese i dag.
Hvis du snur nå, lar jeg deg kanskje...
Jeg mister deg snart. Det er dårlig dekning her.
Derek, er du fremdeles der? Jeg hører deg ikke.
Nei, jeg sa at jeg mister dekningen. Den er dårlig her. Amy?
Derek?
Amy, er du der?
Mistet ham.
Jeg kjører 10 over fartsgrensen.
Er ikke det fort nok for deg?
Trafikkmeldinger - GPS Detaljer Jukeboks
Hvor er telefonen min?
- Hei. Unnskyld? - Winnie?
Jeg heter Derek. Går det bra?
Winnie?
Winnie!
- Jeg får ikke opp døren. - Winnie!
- Unnskyld. Hei.
Hei. Hva heter du?
- Sarah. - Sarah, hvem er Winnie?
Datteren min. Hun er i baksetet.
Hun svarer ikke, og jeg vet ikke om hun er i orden.
Sarah. Du må holde deg i ro, ok? Pust dypt. Bra.
Hold deg rolig. Jeg kommer straks.
Ok? Prøv å ikke røre deg, ok?
Hei. Er du Winnie?
Gjør det vondt i nakken eller...
Er det derfor du ikke kan snakke?
Jeg tror jeg er død.
Er jeg død?
La meg kjenne på håndleddet ditt.
Du er ikke død.
Jeg kjenner puls på håndleddet. Vet du hva det betyr?
- Hva? - At hjertet ditt fremdeles slår.
Og du kan ikke være død om hjertet slår.
Jeg er lege, og jeg lover
at hvis du vil vite om du er død, kjenn på pulsen.
Jeg kan kjenne den.
- Jeg er ikke død. - Du er ikke død.
Jeg er ikke død, mamma!
Går det bra med henne?
Hun klarer seg.
Har du mobiltelefon der inne? Jeg må ringe etter hjelp.
Ja. Jeg ser den.
Men den er knust. Det spiller ingen rolle.
Jeg kjører denne veien hver uke, og det er aldri dekning.
Jeg går og sjekker den andre sjåføren,
- kanskje finne en telefon. - Går du?
Nei. Det er aldri dekning her oppe.
Det blir ikke noe annerledes.
- Jeg går og sjekker dem. - Jeg kan ikke...
- Slik jeg sjekket dere. - Jeg sitter fast.
- Ikke gå. - Jeg kommer tilbake.
Lover du det?
- Jeg lover. - Ok.
Hallo?
Hjelp.
Hjelp!
Hei.
Kan du si hva du heter?
- Alana. - Alana.
- Det er vanskelig å puste. - Ok.
Greit. Et øyeblikk.
Du fikk nok pusten slått ut av deg da du traff bakken.
- Bra du ikke traff asfalten. - Ja.
Kjenner du smerte?
Jeg tror ikke det.
- Gjør det vondt noe sted? - Nei.
Jeg skal ikke være her. Jeg må gå.
- Jeg må gå. - Forsiktig. Det holder.
Jeg må ringe mamma. Hvor er telefonen min?
Telefonen virker ikke. Hvorfor virker den ikke?
Ok. Hør på meg.
Du er trolig i sjokk.
Du har mye adrenalin i kroppen akkurat nå.
Det kan være noe galt med deg
som du ikke kjenner akkurat nå, så du må roe ned.
- Ok. - Greit.
Vet du hvilken dag det er?
Torsdag. Jeg skal være på skolen.
Kjemi. Vi har prøve.
Var det derfor du kjørte sånn?
Jeg kjørte ikke.
Hvem kjørte?
Charlie. Det er farens bil.
Hei! Hei, Charlie.
Hei.
Stopp.
Går det bra?
Ja. Det går bra.
La oss få deg ut av veien.
Jeg føler meg ikke bra.
- Hva har skjedd? - En ulykke.
Hva skjedde?
- La oss få deg ut av veien. - Jeg er dårlig.
- Hva skjedde? - La oss få deg ut av veien.
- Vet du hva som skjedde? - Ja, du...
For jeg føler meg ikke bra.
- Nei. Charlie. - Hva skjedde?
Jeg vet ikke hva som skjedde, Charlie.
Herregud, Charlie. Se på hodet ditt. Går det bra?
Hjelp meg å legge ham ned.
Hva er i veien med ham?
Hvorfor sier han ingenting? Charlie?
Han har slått hodet. Jeg trenger førstehjelpsutstyr.
Du tuller.
Ok.
Går det bra der inne?
- Ja. - Skal du få oss ut nå?
Jeg trenger utstyr. Hva har du baki?
Førstehjelpsutstyr, Winnies ryggsekk.
Det er sikkerhetsglass. Det vil ikke skade deg,
men du må trekke deg unna.
Trekk deg unna.
Skal du gå fra oss her igjen?
Nei.
Kan du klatre ut for meg?
- Ja, det kan jeg. - Forsiktig.
- Kan du be Winnie være forsiktig? - Ja da.
- Er hun ute? - Ja, hun er ute.
- Jeg er ute, mamma. Det går bra. - Ok.
Greit, Sarah, jeg kommer straks.
Skal ingen steder.
Jeg skal hente moren din.
Winnie, kan du gå ned dit og holde de to med selskap?
De som kjørte på oss? Nei takk. Jeg venter heller her.
Det er bandasjer her. De kan trenge dem.
Mamma har det vondt, og du vil ikke at jeg skal se det.
Nei.
Jo.
Jeg takler å se ting.
Pappa døde rett foran meg.
Vi fisket på innsjøen,
og han fikk hjerteinfarkt i båten og døde.
Fisker du?
Ingen skal dø, Winnie.
Du er ikke Gud, så du vet ikke det.
Jeg skal vente sammen med dem.
Er du klar, Sarah? Én, to, tre.
Jeg elsket denne bilen!
Det er den første nye bilen vi noensinne har hatt.
Så kommer en riking i en overpriset midtlivskrise og...
Du så ham vel? Han som kjørte på oss?
Et svin, ikke sant?
En 17 år gammel gutt.
Pokker. Nå kan jeg ikke hate ham.
Foreldrene er sikkert fryktelige.
Greit, Sarah, jeg må få deg ut av bilen.
Det kommer til å gjøre veldig vondt.
Ok.
Jeg vet at jeg burde ha det vondt,
og jeg vet ikke om det er sjokk
eller om beinet er så alvorlig skadet
at jeg nesten ikke kjenner det.
Føles nesten normalt, så kanskje det ikke blir så ille å få meg ut.
Høres ut som om hoften er ute av ledd.
Med andre ord må jeg få deg ut av bilen...
- Ok. - ...ned på bakken
og så få den tilbake i skålen.
Ok. Greit.
Jeg skal ikke rosemale det. Det blir grusomt.
- Hva skjedde? - Det var en ulykke.
Hva skjedde?
Det var en bilulykke, Charlie.
Går det bra?
Jeg har vondt i magen. Veldig vondt. Jeg tror jeg må kaste opp.
Hvor er vi?
Vi var i en bilulykke, ok?
Vi var i en ulykke!
- Vær så snill, slutt. - Jeg må fikse beinet.
Nei, la oss vente.
La oss vente på hjelp, for hjelpen kommer.
Sarah, du har ikke blodtilførsel til beinet.
Hvis jeg ikke gjør noe, kan du miste det.
Vent. Vær så snill.
Ok.
- Bra. - Gudskjelov.
- Det er bra. - Jeg hater deg.
Derek! Charlies bil! Bilen brenner!
Hei!
- Alana, løp! - Hva med Charlie?
Gå vekk fra bilen!
Charlie, du må reise deg.
Kom deg opp. Kom igjen.
Herregud!
Den eksplosjonen var enorm.
Ser du all den røyken?
Noen kommer til å se den,
og da sender de hjelp.
Som et røyksignal.
Vi er så reddet.
Jeg skal ikke være her.
Vi må bare holde ut litt til.
- Er alle ok? - Jeg skal ikke være her.
Jeg konkurrerer i matte. Jeg tar fem avanserte kurs.
Jeg er førstecellist. Jeg har fullt fremmøte.
Jeg har ikke gått glipp av én dag av skolen.
Jeg er kjedelig.
Charlie Abbott er ballkonge.
Han har støtteundervisning i matte.
Han har ikke hørt om avansert matte.
Han er dum og populær og helt nydelig.
Og i morges sa han: "Skal vi ta en tur?" til meg.
Så jordens akse forskyver seg eller et eller annet vilt,
for det er ikke mulig.
Charlie Abbott skal ikke kysse meg.
Så noe er galt.
Et ormehull til et annet univers har åpnet seg.
Og nå er jeg på en vei
fordi bilen jeg satt i, fløy gjennom luften,
og jeg løp fra en gigantisk ildkule,
og Charlie Abbotts hjerne er ødelagt, og magen min verker.
Så jeg skal helt klart ikke være her.
Så kan noen vekke meg
eller vifte med en tryllestav
eller noe så jeg kan dra hjem?
Vær så snill.
- Hva er galt? - Bare se på øynene mine.
Se på øynene mine, ok?
Jeg er redd.
- Ok, bare se på meg. - Derek?
Vi må få henne ned på bakken. Hjelper du meg?
- Bare bli med meg. - Ok.
Rolig.
Jeg må åpne en knapp så jeg kan se på magen din, ok?
- Jeg er redd. - Jeg vet det.
Jeg skal ingen steder. Jeg er her. Se på meg.
Se på meg. Se meg i øynene.
Jeg kommer til å åpne opp buksene så jeg kan se magen, ok?
Jeg skal bare ta en kjapp titt.
Jeg tar en titt.
Herregud!
- Sarah. - Derek.
Hva er galt med meg?
- Er det magen? Blør den? - Det går bra.
- Er jeg døende? Jeg vil vite det. - Nei.
Du har et lite kutt i magen. Det ordner seg.
Det går bra. Jeg kan ta meg av det.
- Hvordan? - Hvordan skal du fikse det?
Det vet du ikke.
Herregud, jeg kommer til å dø her ute.
Kan du slutte å si det? Jeg lar ikke folk dø.
Jeg er flink til jobben min, selv i veikanten, ok?
Jeg tenker.
Sarah.
Du har renset tøy i bilen, ikke sant, Sarah?
Jo, jeg tror det.
Så Charlie kysset deg i morges.
Var det ditt første kyss?
Ja. Med unntak av han som spiller andrecello.
- Han teller ikke. - Hvorfor det?
Det var bare et øvelseskyss.
Burde jeg øve?
- Nei. - Jo, men hun...
Men hvor mye bråk tror du hun får
når moren finner ut hva hun har gjort i dag?
Hun har et poeng. Jeg er ikke noe forbilde,
og jeg syns ikke det å kysse Charlie var verdt alt dette.
Ingen kyss før det rette kysset teller uansett.
Jeg har kysset mange kvinner.
Første gang jeg kysset kona mi...
Hun var jo ikke kona mi da.
Hun var bare en jente i en bar.
Og da vi kysset... Det var...
Det var som om jeg aldri hadde kysset en annen kvinne før.
Det var som det første kysset.
Det rette kysset.
Har du en bror?
Det er en vakker dag for å redde liv.
Hva skal det bety?
Det er bare noe jeg sier.
Hører dere det?
Hører hva?
Hører du det?
De så røyksignalet vårt!
- Ja, de så røyksignalet vårt. - De kommer!
Jeg skal besøke deg i morgen tidlig på sykehuset, ok?
Takk.
Greit, gå forsiktig.
Takk.
Det får man si, doktor.
Dra hjem og ta deg en drink.
- Det har du fortjent. - Takk.
Hun sa jeg ikke måtte bekymre meg.
Hun sa at alt ville gå bra.
Pussig hvordan hukommelsen fungerer,
det man ikke helt husker,
og det man aldri glemmer?
- Hva har vi? - Hvor skal jeg begynne?
En alvorlig en. Jerome Davis.
Kraftig sammenstøt, åpent hodeskallebrudd.
Han prøver stadig å dø fra oss.
- La oss få ham inn. - Kom igjen.
Nei, vent. Nei! Enda en?
Nei, nei, nei.
Vi har allerede den kvinnen og barnet hennes,
jenta med tarmene og den fyren med hodeskaden.
Når det regner, øser det.
Det får øse et annet sted, for vi er ikke et traumesenter.
Vi er ikke riktig utstyrt for sånt som dette.
Vi har ikke plass. Det vet dere.
Gjør plass.
Hva skal vi liksom gjøre med fyren?
Se på ham.
Greit. Det er ikke min skyld.
Navn ukjent, påkjørt av en semitrailer.
Kraftig støt mot hode, bryst og buk.
Vedvarende hypotensjon etter to liter saltløsning.
Pulsen er svak på 130.
Du er ikke død.
Bare pust.
Fire enheter blod.
Opprevet hodebunn. Trolig flere brudd. Prøv å være stille.
Navn ukjent. Alvorlig bilulykke. Måtte skjæres ut.
Mistet bevisstheten på stedet.
Han reagerer dårlig.
GCS 10.
Hva heter du? Kan du høre meg?
Ja. Ja, jeg kan høre deg.
Tap av taleevne. Mulig hjerneblødning.
Pupillene er like og reagerer.
Godt tegn. Bør uansett ta en CT.
Løse ribben på høyre side. Jeg trenger et 36-rør nå.
Kan du si meg hva du heter?
Han er hypotensiv og takykardisk etter to poser med væske.
Kan ha blødninger i brystet. Heng opp to enheter blod.
Jeg trenger traumeutredning, røntgenbilde og blodprøver.
- Kan noen kalle opp kirurgisk igjen. - Ja.
Hun er smart. Jeg liker henne.
Dette kommer til å gjøre vondt, men vi må gjøre det.
Det måtte gjøre vondt. Beklager.
Kan du si hva du heter?
Kan du si noe som helst?
Unnskyld, Toby?
Mamma, jeg går på toalettet.
Spør en sykepleier hvor det er.
Ja. Rett der.
Jeg bestiller CT av hodet.
Vi vet ikke hvor ille hodeskaden er.
Hun har rett. Det gjør dere ikke.
Se på ultralyden.
Han blør i buken. Vi har ikke tid til en CT.
Arrogant. Fordi hun er yngre enn deg.
Og trolig fordi hun er kvinne.
- Jeg syns bare at... - Vi har ikke tid til en CT.
Han må rett til OS-en.
Du har dette. Kom igjen. Ikke gi deg.
Men vi har ikke kontroll på...
GCS har ikke forandret seg siden han kom hit.
CT-en kan vente.
Bilder av nakke, bryst og bekken er oppe.
Derek?
Winnie. Du burde ikke være her.
Du er ikke død.
Jeg vet at du ikke er død.
Vet du hvordan jeg vet det?
For jeg kjenner pulsen din,
noe som betyr at hjertet ditt slår.
Hjertet ditt slår, noe som betyr at du ikke er død, ok?
Hei. Se på meg.
Hold deg ikke død, ok?
Det er en vakker dag for å redde liv, ikke sant?
Så hold deg ikke død.
- Hvor skal du være? - Går det bra med ham?
Hvem sitt barn er dette?
Jeg tar meg av det.
Jeg er ikke død.
Den mannen, kjenner du ham?
Ja, det er Derek.
Derek hvem? Er han et familiemedlem? En nabo?
Vi er venner.
Ok. Vet du etternavnet hans?
Nei, jeg traff ham i dag.
Han trakk meg og mamma ut av bilen vår etter ulykken.
Han fikset beinet hennes, hjalp Charlie
og fikk Alanas innvoller inn igjen. Han reddet oss.
- Reddet han deg? - Alle sammen.
Han er lege.
Er han lege?
Kirurg, tror jeg.
Hodet mitt. Se på hodet mitt.
Beroligende!
Du må roe deg ned.
- Han er kirurg. - La oss få en...
Han er kirurg, og han reddet alle sammen
fra bilulykken vi nettopp fikk inn.
Vi skal gi deg beroligende og sikre luftveiene dine.
- Det går bra. - Nei.
Du må vente.
- Succinylkolin og etomidat? - Ja.
Det går bra. Vi tar oss av deg. Det kommer til å gå bra.
Dette er ikke riktig.
Du skulle ha tatt en hode-CT av meg.
Trykket holder. Kanskje vi bør få skanningen.
Ja, hør på henne.
Han kan kollapse i skanneren.
Vi må åpne ham. Finne kilden til blødningen.
Nei da. Dere har tid.
- Vi må jobbe fort, folkens. - Jeg er stabil.
Dere, jeg er stabil.
Ta CT av hodet mitt.
Klargjør eks-lap. Løype.
Jeg kommer til å dø fordi de ikke har riktig opplæring.
Forbudt område Kun autorisert personell
Én, to, tre.
Han er hypotensiv.
Gi ham pressorer. Betadine.
Jeg kjenner ikke armen. Hva skjer?
Klar til å gi ham narkose.
Nei, jeg har en hodeskade.
Ikke overse. Ikke overse!
Tykktarmen er avrevet.
Vi må lage en midlertidig kolostomi.
Bedre enn å være død, antar jeg.
Han har revne i milten.
- Meredith ville latt den være. - La den være.
Sjekk de fire kvadrantene.
Og hun ville dobbeltsjekke det retrohepatiske området.
Husk å sjekke det retrohepatiske området.
Ikke verst.
Pokker. Metningen synker.
Reduserte pustelyder på høyre side.
Sjekk brystdrenet.
Brystdrenet ser bra ut.
Sjekk det igjen.
Pokker. Han har en enorm hemothorax.
Vi må åpne brystet. Torakotomi-brett.
Nei, ikke gjør det. Bare vent. Se hvor mye blod som kommer ut.
Den vil trolig stoppe. Bare vent!
Skalpell.
Han er fortsatt hypotensiv.
Jeg finner ingen laserasjon i lungen.
Hilus er intakt. Han blør ikke i brystet.
- Dette rimer ikke. - Vi overser noe.
Forbered TEE.
Ikke det. Det er ikke det dere overser.
- Vedvarende bradykardi. - Sjekk hodet mitt.
Jeg forstår ikke hva som...
Han hadde en laserasjon i hodet.
Sjekk pupillene hans.
Høyre pupill er utvidet.
- Kall opp nevrokirurgisk. - Vi har gjort det.
- Kall dem opp igjen. - Kall dem opp igjen.
KUN KIRURGISK PERSONALE
- Har du hørt noe? - Nevrokirurgen spiste middag.
- Middag? - Middag?
Han er her om 20 minutter.
Det vil være for sent.
Pokker ta.
Hvor pokker er han?
Kall ham opp igjen.
Gudskjelov.
Hva i svarte har dere rotet til nå?
Vi?
Du er på vakt for traumer. Hvorfor så lang tid?
Hvem er du?
Reaksjonstiden din skulle være 20 minutter.
Det ville ikke gjort noen forskjell.
Hadde dere bestilt hode-CT, ville dere tilkalt meg før.
Hva skal jeg gjøre med det?
- Vi måtte... - Han blødde i buken.
Han var stabil. Dere hadde tid.
Nå blir det et rotterace for å redde ham, takket være dere.
Det er ingen vits.
Du skulle ha vært her på 20 minutter,
ikke en og en halv time.
Vi hadde sjansen. Han hadde en sjanse.
Ut av operasjonsstuen min.
Hva?
Du hørte meg.
Om du ikke skal kutte i hodet hans,
kan du gå ut. Nå.
Nå!
Jeg skal desinfisere meg.
Hent kraniotomi-brettet.
Vi har kastet bort nok tid.
Det er for sent.
Du er for sent ute.
Hei.
Hva har du gjort?
Jeg gjorde det jeg alltid gjør,
men det tok nesten livet av meg.
Ikke spøk med det. Jeg var redd.
Ikke vær redd.
Jeg skal ingen steder.
Kom hit.
Jeg er her.
Unnskyld?
Er dette Derek Shepherds bolig?
Det er det. Han er mannen min.
Jeg er redd det har vært en ulykke.
Kan du bli med oss?
Går det bra?
Jeg kan ikke bare dra.
Hva skal jeg gjøre med barna?
Blod. Det er bare blod.
Ikke vær redd, Meredith. Ikke vær redd.
911. Hva gjelder det?
Mor har prøvd å begå selvmord.
Dr. Grey.
Dr. Grey, jeg kan ikke...
Vi er ubeskrivelig lei oss...
Jeg kondolerer så mye.
Dr. Shepherd var en fantastisk kirurg,
en enormt begavet...
Jeg har lenge beundret teknikkene hans. Jeg...
Det var en ære.
Å ikke få en hode-CT var en dårlig avgjørelse.
Vi er ikke et traumesenter. Vi er et universitetssykehus.
Dere gjorde så godt dere kunne.
Unnskyld?
Hvis det passer,
kan jeg forklare hvordan dette fungerer.
Hvor er papirene?
Mrs. Shepherd, det er visse ting du trenger å vite,
ting vi må snakke om.
Vanskelige ting.
Jeg er lege. Dr. Grey.
Jeg er kirurg, akkurat som mannen min var.
Jeg vet hvordan dette fungerer.
Dere har ventet det påkrevde antallet timer,
og nå kan dere offisielt erklære ham død.
Normalt ville du snakket med meg om organdonasjon.
Men ifølge journalen
er det ikke mye igjen som kan doneres.
Så intensiven trenger en seng.
Det må være papirene.
Papirene du vil jeg skal signere om hva som skal skje med mannen min,
nå som han er død, men ikke egentlig død.
Sender vi ham til et langsiktig pleiehjem
og krysser fingrene våre og håper på eventyr og magi?
Eller sier jeg stopp?
Og stopper all helbredende intervensjon?
Avslutter all rutinemessig overvåking,
fjerner alle katetere, dren og slanger,
avslutter all behandling som kan gi pasienten lindring.
Avslutte alle livsoppholdende tiltak
og oppføre meg som enhver fornuftig lege ville oppføre seg.
Var ikke det stort sett alt, doktor?
Var det det du ville snakke med meg om
mens jeg sitter her med de sovende barna mine?
Vil du snakke om å drepe mannen min?
Gi meg papirene.
Du...
Gi meg papirene!
Jeg er så lei meg.
Jeg vet at det ikke hjelper deg akkurat nå.
Men jeg er det.
Han reddet alle de menneskene.
Og det var min jobb å redde ham.
Jeg mislyktes.
Og nå kommer han til å dø
fordi jeg ikke var en god nok lege
til å holde ham i live.
Du har rett. Du sviktet. Du var ikke god nok.
Men hvilken dag er det i morgen?
Det er fredag. Det vil komme flere pasienter
som trenger at du redder dem,
noens mor, noens barn, noens mann.
De trenger at du redder dem fordi de ikke kan redde seg selv.
Så lær av dette, utvikle deg,
og du vil være bedre til neste gang.
Hva om jeg ikke er det?
Det blir du.
Hvordan kan du vite det?
Fordi han var din ene.
I hver pasient du behandler, vil du se min manns ansikt
og huske at han var den ene som døde på din vakt.
Han vil hjemsøke deg. De vanskelige gjør alltid det.
Og det skal bare én til.
Men det får deg til å jobbe hardere, og det gjør deg bedre.
Eller de får deg til å slutte,
og du får ikke kaste bort
det som ville vært resten av livet hans
med å gi opp.
Så kom deg inn igjen, for du redder ingen liv her ute.
- Jeg er virkelig... - Jeg vet det.
Det er en sosialarbeider der ute med barna mine.
Hvis dette tar en stund...
Vi tar oss av dem. Ta det helt med ro.
Jeg trenger bare papirene.
Vi begynner nå. Du kan sitte ved siden av ham.
Vent.
- Unnskyld... - Bare vent!
Derek.
Hva er din historie?
Jeg har ingen historie. Jeg er bare en jente i en bar.
Jeg er bare en mann i en bar.
Skal vi en gang til?
Jeg elsker deg, Meredith Grey.
Og jeg vil tilbringe resten av livet med deg.
Du er mitt livs kjærlighet.
Jeg kan ikke dra fra deg.
Du kom opp for frisk luft.
Som om jeg holdt på å drukne, og du reddet meg.
Jeg elsker deg.
Jeg har elsket deg for evig.
Så... Farvel...
- Derek. - Derek.
Akkurat. Meredith.
- Meredith. - Ja.
- Hyggelig å treffe deg. - Ha det, Derek.
Derek?
Det går bra.
Bare gå.
Det går bra med oss.
Er du klar?
Nei. Men gjør det likevel.
Metningssignal lavt Puls 0